Platon -- Timaios (övers. Sven Stolpe) 
======================================

Inledning
---------

[421-422]{känsla, fysik, stat, idrott}[vad]jag känner inför den här statsformen som vi har gått igenom. Den känslan liknar kanske vad man upplever när man betraktar några vackra varelser, antingen avmålade eller i verkliga livet men i så fall när de står stilla: man får lust att se dem röra på sig i någon tävlingskamp som passar deras fysik. Så känner jag inför den här staten som vi har gått igenom.

[422]{strid, krig, mellanstatlighet}[En stats "praktiska" värde prövas genom kriget]

[422]{sofister}de vandrar från stad till stad[Sofisterna saknar identitet, ett "hem", eftersom de vandrar]

[426]{själ, ålder, greker, egyptier}[Grekerna är unga i själen, egyptierna gamla. Egyptierna har på grund av landets geografi och natur en förmåga att överleva katastrofer]

[432]{hantverkaren, blivande, vara}[H måste se till det som ÄR, inte det som har blivit. Förebild måste således hämtas från idéevärlden för att resultatet ska bli skönt. Evigt vara är skönt; blivande är fult/oskönt. (Därför blir en nyckelfråga har världen alltid "varit till" eller har den "blivit till"?)]

[433]{sinnen, åskådning, blivande}Har den alltid varit? Fanns det inget ursprung som den blev till ur? Eller har den blivit och startat från något annat ursprung? Den har blivit till, för den går att se och vidröra och den har en kropp, och allt som är sådant är förnimbart, och ting som är förnimbara och kan fattas med åsikter tillsammans med sinnlig varseblivning är, som vi ju har sett, tillblivna och frambringade. [Följdfrågan: om världen ska fattas som blivande, vilken är blivandets orsak?]

[]{värld, avbild}...denna värld är en avbild av något

[434]{sinnlighet, värld, representation, sannolikhet}[Redogörelsen för världen, som är sinnlig och ett blivande, inte evig, kan inte vara exakt, så som exempelvis en redogörelse för ett matematiskt förhållande (som är evigt). Redogörelsen blir därför endast sannolik. Representation av det sinnliga är alltså problematisk, medan representation av det eviga/idéer/matematik är genomskinlig.]

[434]{synligt, varande, blivande}... han tog hand om allt som var synligt ... [Hantverkaren använder det synliga/sinnliga/kaos (blivandet) för att skapa avbilden av det osynliga/ordnade/eviga (varandet) ]

[434]{etik, estetik}["Den bäste" är den som gör det som är skönast. Det rätta = det sköna; etik = estetik?]

[438]{gud, demiurg, vara, bliva}Detta var hela uträkningen, gjord av guden som alltid är, gjord för en gud som en dag skulle komma att vara.

[439]{det Samma, det Andra} ... det varande som är odelbart och alltid på samma sätt, och det varande som är delbart och blir till bland kroppar ...

[Varandet, det Samma och det Andra. Dessa tre kan ha två modus, föränderlig/oföränderlig. Dessa substanser blandas i olika kombinationer. Resultatet är själen. Se Cornfords schema, not 33, s 661]

[441]{kropp, själ, synligt, osynligt}Han lade det kroppsligas mittpunkt på själen och fick dem att stämma. Och själen, överallt invävd i kroppen, från mitten ända ut till universums yttersta, höljande det runtom på utsidan, skred, kretsande i sig själv, till en gudomlig inledning av ett oupphörligt, förnuftigt liv i evärdliga tider. Kroppen har blivit universums synliga del, själen är själv osynlig men har del i förnuftigt tänkande och samklang, den är det bästa av allt som har alstrats av den bästa av alla de varelser vilka kan fattas med förnuftet och har evigt liv.

[441]{själ, sammansättning}Själen är alltså en blandning av det Samma, det Andra och det Varande, dessa tre delar, den är proportionellt uppdelad och sammanknuten ...

[441]{själ, funktion}...var gång [själen] kommer i kontakt med något som har ett delbart varande och med något som har ett odelbart varande genomfars den i sin helhet av en rörelse. Sedan avger den ett yttrande om vilket ting det där är det samma som eller vilket ting det är annat än, och vidare exakt i förhållande till vad, i vilket avseende, på vilket sätt och när de där tingen är eller utsätts för att vara samma eller andra, och detta gäller både föremål som blir och sådana som alltid är på samma sätt.

[442]{} ...det hade satts i rörelse och levde, en skön bild av de eviga gudarna...

[451]{människokroppen, skapelse}[om hur de unga gudarna skapade kroppen]

[452]{}jorden har fullt med upphöjningar och gropar ..., och för att huvudet inte skulle rulla på marken och misslyckas med att ta sig över upphöjningarna och fastna i groparna gjorde de kroppen till ett fordon för huvudet så att det skulle få lättare att ta sig fram.

[452-453]{sinnen, ögon, skapelse}Av redskapen förfärdigade de först de ljusbärande ögonen ... ljuset som strömmar ut från ögat står emot ljuset från ytterföremålen [vidare: ögats vidarebefordrar "rörelser" från yttervärlden till kroppen och in i själen, för att åstadkomma synförnimmelse]

[453]{}när lugnet är djupt faller man i en nästan drömlös sömn men när starkare rörelser finns kvar skapar de alltefter sin art och plats drömbilder av motsvarande art och antal som formas i vårt inre men som vi kan erinra oss som yttre föremål när vi sedan vaknar

[454]{syn, filosofi}[ögonen är "till största gagn". Synen är förknippad med filosofin]

[455]{}... guden uppfann synen och gav den till oss för att vi skulle kunna iaktta förnuftets kretslopp i himlen och tillämpa dem på vårt eget tänkades kretslopp

[454]{}[hörseln och rösten har skänkts oss för att upprätta harmoni och samklang]

[459]{}[Kvinna mottagare, man förebild, barn det blivande, materialet]

[460]{}[välluktande oljor]

[460]{modern, kvinnan, kärlet}[varken jord, eld, luft, vatten]en form av osynligt, gestaltlöst och allmottagande ting som på det mest outgrundliga vis har del i det med förnuftet fattbara och är synnerligen svårt att gripa, då misstar vi oss inte.

[462]{en tredje substans, modern, kvinnlighet}[varandet/idéer, blivandet/det sinnliga] Den tredje sorten är rummet; det finns alltid, förgår aldrig, erbjuder plats åt alla ting som blir till och kan självt fattas med en sorts oäkta resonerande som inte bygger på isnnesförnimmelser, och dte är knappast ens ett föremål för tro.

[478]{känsel, rörlighet}[känsel förklaras genom graden av rörlighet. En känslig del av kroppen är "lättrörlig"; skelettet trögrörligt och därför förmedelas inte intrycken vidare till förnuftet. Skelett och hår(jord) är minst lättrörligt. Syn och hörsel är mest lättrörligt(eld)]

[478]{}All intryck som skapas med lätthet uppfattas i högsta grad, men de är inte förknippade med smärta och välbehag; det gäller till exempel synintrycken

[480]{smaksinnet, tunga}[om smaksinnet]

[481]{luktsinnet, näsan} Allt som har med lukter att göra är nämligen av oren börd. Ingen av grundformerna har sådana mått att de kan bära en lukt. [ingen känt lukten av jord, eld, vatten, luft].

[481]{lukt, tillkomst} Lukter uppstår när någonting blöts upp, ruttnar, upplöses eller förångas ... i stadierna mitt emellan ... alla lukter är antingen rök eller ånga ... 

[481]{två sorters lukt, behaglig, obehaglig}Det finns alltså två varianter av lukt, men de saknar namn eftersom de inte består av ett bestämt antal enkla former ... behaglig och obehaglig.

[481]{ljud, hörsel} ... ljud är ett slag mot hjärnan och blodet, utgående från luften, förmedlat via öronen och vidarebefordrat ända till själen, medan hörsel är en av slaget igångsatt rörelse som börjar i huvudet och slutar där levern sitter.

[481]{ljud, intensitet} När slaget är snabbt blir ljudet högt, när slaget är långsammare blir ljudet lägre.

[482]{färger, svart, vitt synstrålen}... en låga strömmar ut från alla kroppar, och lågan har delar som överensstämmer med synstrålen och skapar en förnimmelse. [partiklar av varierande storlek] De som är större och drar ihop synstrålen och de som är mindre ... utvidgar den ... Vitt och svart utövar samma vidgande respektive hopdragande verkan som de andra, men de gör det inom en annan sort och det är därför de ter sig annorlunda. ... det som vidgar synstrålen är vitt, det som drar ihop den är svart.

[482-483]{ljus, glitter, färg} själva denna rörelse [in i ögat] består av eld, och när den möter eld som kommer från det andra hållet hoppar den ena elden ut från ögonen som från en blixt medan den andra tränger in i dem men släcks i fukten, och ur detta tumult framträder färger av alla slag. Det tillståndet kallar vi bländande skimmer, och det som framkallar det ger vi namnet ljust och glittrande.

[483]{färgers blandning}[68b-d]

[484]{två sorters orsak, gud, nödvändighet}[]

[484]{meta, berättaren, hantverkare} Nu ligger de olika sorternas orsaker sorterade framför oss som virket hos snickaren, och med dem ska vi väva ihop resten av framställningen. ... Låt oss försöka sätta ett avslutande huvud på berättelsen, ett huvud som passar ihop med det föregående. [Detta uttryck, "huvud på myt", förekommer tydl. ofta hos Platon. Jfr Stolpe, not 113]

[484]{världsaltet, levande, hantverkare, gudar, dödliga, odödliga}[världsaltet] som är en enda levande varelse, inrymmand ei sig alla dödliga och odödliga varelser. Själv blev han hantverkaren bakom de gudomliga, men de dödligas tillkomst uppmanade han sina egna ättlingar att ombesörja. Och ättlingarna härmade sin far ...

[484-485]{dödlig själ, sinnen, njutning, ondska} ... inne i kroppen byggde de ett annat slags själ, nämligen en dödlig, som rymemr farliga men oundvikliga tillstånd, färst och främst njutningen, det ondas starkaste lockbete, och så smärtorna som styr bort från det goda ... dristigheten och rädslan ... stridslystnaden ... erotiskt begär.

[485]{blindhet, dövhet, stridslystnad}[stridslystnad kännetecknas av blindhet och dövhet]

[485]{oförnuft, sinnesförnimmelse, begär} Dem blandade de med oförnuftiga sinnesförnimmelser och med ett erotiskt begär berett att ge sig på vadsomhelst, och i nödvändighetens tecken konstruerade de så det dödiga släktet.

[485-486]{}[överkroppen inhyser den dödliga själen; nedre delen, nedanför diafragman, är "begärsdelen"]

[487]{spådom, lever}[spådomsorganet finns i levern och tillhör oförnuftet]

[491]{förnuft, tanke, perception, sensibilitet}[täta köttlager skulle ha] blockerat kroppens uppfattningsförmåga och därmed försvagat minnet och avtrubbat tankarna.

[491]{förnimmelse, förstånd}[de ben] som rymmer förstånd har mindre [omgivande kött], utom när guden har skapat kött att i sig själv vara förnimmande som till exempel tungan;

[492]{känslighet, sensibilitet, förstånd}Av alla dessa skäl är huvudet känsligare och förståndigare, men cokså mycket svagare hos alla män än kroppen som det har satts på

[492]{}Inte heller kunde man tillåta att huvudet täcktes med ett tjockt lager av kött så att det blev dumt och okänsligt.

[493]{hår, sensibilitet, hjärna}[håret skulle bli] ett skyddande hölje för hjärnan ... dock utan att blockera eller hindra känsligheten på minsta sätt

[]{}[]
[]{}[]
[]{}[]
[]{}[]
[]{}[]
[]{}[]
