Ur de eftrlämnade anteckningarna från åttiotalet (Nietzsche)
============================================================

[152]{sinnenas begränsing, perspektivism}Denna perspektiviska värld, denna värld för ögat, känseln och örat är mycket missvisande, avpassad som den för en väsentligt mycket finare sinnesaparat. Men dess begriplighet, överskådlighet, dess användbarhet, dess skönhet börjar *gå förlorad* när vi *finjusterar* våra sinnen; likaså är det slut med skönheten när historiska skeenden blir ordentligt genomtänkta[]
[]{}ju yttligare och grövre sammandraget framträder, desto *värdefullare*, skönare, betydelsefulalre *ter sig* världen. JU djupare man blickar in, desto mindre ser man av åra värderingar *betydelselösheten närmar sig!* *Vi* har skapat den värld som har värde![]
[]{nihilism}När vi inser detta inser vi också att till och med vördnaden för sanningen är *konsekvensen* av en *illusion* -- och att man högre än den har anledning att värdera den formgivande, frnekalnde, gestaltande, fabulerande förmågan.\n"Allt är falskt! Allt är tillåtet!"[]

[155]{maskering, persona}Alltid förklädd: ju högre kategori en människa tillhör, desto mer har hon behov a att leva inkognito. G[]