Abbott -- Flatland
==================

*Allmän kommentar*: Människans gränser så som Kant väckte frågan. Åskådningens gränser, definierade av kategorierna, kan inte överskridas. Utom i _drömmen_.

[71]{monarken kan inte överskrida sina gränser}jag möttes av väldiga problem i mina försök att få informationer om saker som verkligen intresserade mig, för monarken kunde inte avhålla sig från att hela tiden förutsätta att det som var välbekant för honom också måste vara bekant för mig[]
[71]{}Eftersom han inte ägde förmågan att röra sig eller se annat än i sin raka linje, kunde han inte föreställa sig något utanför den[]
[72]{}Allt utanför hans värld eller linje var obekant för honom, nej, inte ens obekant för det skulle antyda en rymd, allt var obefintligt[]
[76]{rymd, längd}"Längd", inföll jag. "Dåre", sa han, "rum är detsamma som längd. Om ni avbryter mig igen, säger jag inte ett ord till."[]
[79]{}KUNGEN: Aldrig. Och vad menar ni egentligen? Hur kan en människas inre vara vänt i någon riktning? Hur skulle en människa kunna röra sig i sitt inres riktning?[]
[81]{}"Enfaldiga varelse! Ni tror att ni är tillvarons höjdpunkt, medan ni i verkligheten är ofullkomlig och stupid. Ni påstår er se, när ni inte kan se något annat än en punkt!"[]
[]{}[]
[]{}[]
[]{}[]
